URZEALA TRONURILOR Sezonul 1, Episodul 4
Traducerea și adaptarea: Cookie @ www.titrări.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro
Iar a visat micul lord.
- Avem oaspeți. - Nu vreau să văd pe nimeni!
Serios? Eu dac-aș fi zăvorât toată ziua,
cu duduia asta bătrână pe cap, aș lua-o razna.
Oricum, n-ai de ales. Te așteaptă Robb.
- Nu vreau să merg. - Nici eu.
Dar Robb e lord de Winterfell,
ceea ce înseamnă că eu urmez poruncile lui, iar tu, pe ale mele.
Hodor!
- Hodor? - Ajută-l pe Bran să coboare.
Hodor.
Recunosc c-am fost întâmpinat mai călduros la ultima vizită.
Orice soldat din Rondul de Noapte e binevenit la Winterfell.
Orice soldat din Rondul de Noapte, cu excepția mea. Corect, băiete?
Eu nu-s băiatul tău, Lannister.
Eu sunt lordul de Winterfell în absența tatălui meu.
Atunci, ai face bine să-nveți manierele unui lord.
Așadar, e adevărat.
Bună, Bran.
Îți amintești ceva din cele petrecute?
Nu-și amintește nimic din acea zi.
- Curios... - De ce ești aici?
Bunul tău însoțitor e amabil să-ngenuncheze?
- Începe să mă doară gâtul. - Îngenunchează, Hodor.
- Îți place să călărești, Bran? - Da.
Adică îmi plăcea odinioară.
- Băiatul e infirm. - Și ce-i cu asta?
Cu calul și șaua potrivite, până și-un olog poate călări.
- Eu nu sunt olog. - Atunci, nici eu nu sunt pitic.
Tatăl meu se va bucura să afle vestea.
Am un dar pentru tine.
Dă-i asta șelarului tău. O să se îngrijească el de restul.
Trebuie să modelezi calul după călăreț.
Începe cu unul de un an și învață-l să reacționeze
la mișcarea hățurilor și vocea băiatului.
Chiar voi putea să călăresc din nou?
Cu siguranță.
Călare, vei fi la fel de înalt ca ceilalți.
E cumva un șiretlic? De ce vrei să-l ajuți?
Am o slăbiciune pentru ologi, bastarzi și alte asemenea.
I-ai oferit fratelui meu un gest de bunătate.
Te vei bucura de toată ospitalitatea de la Winterfell.
Scutește-mă de falsa ta amabilitate, Lord Stark!
Am zărit un bordel în vecinătatea castelului.
O să găsesc acolo găzduire și amândoi vom dormi mai liniștiți.
N-ai putut rezista tentației femeilor din Nord?
Dacă-ți plac roșcatele, întreabă de Ros.
Ai venit să mă conduci, Greyjoy? Tare amabil din partea ta.
Stăpânului tău nu pare să-i placă pe membrii familiei Lannister.
- Nu-i stăpânul meu. - Nu, sunt convins.
Ce s-a întâmplat aici?
Unde e Lady Stark? De ce nu m-a primit dânsa?
- Nu se simțea prea bine. - Nu-i în Winterfell, nu-i așa?
- Unde a plecat? - Pe unde umblă Milady...
Milady?!
Loialitatea către cei care te-au luat captiv e înduioșătoare.
Spune-mi, cum crezi că s-ar simți Balon Greyjoy,
dac-ar vedea că singurul lui fiu în viață a devenit lacheu?
Încă-mi amintesc flota tatălui meu arzând în Lannisport.
Dacă nu mă-nșel, unchii tăi au fost făptașii?
Cred c-a fost o priveliște încântătoare.
Nimic nu-i mai încântător decât să vezi marinari arzând de vii.
Într-adevăr, oamenii tăi au înscris o mare victorie.
- Păcat cum s-a întors roata. - Eram depășiți numeric cu 10 la 1...
Atunci, a fost o revoltă stupidă!
Bănuiesc că tatăl tău s-a convins de asta
când frații tăi au murit în luptă.
Iar acum, iată-te aici... Scutierul dușmanului tău.
- Ai grijă, piticanie. - Te-am jignit?
Iartă-mă. Am avut o dimineață grea.
În orice caz, tu nu dispera.
Eu sunt o dezamăgire constantă pentru propriul meu tată
și am învățat să-mi accept soarta.
Îți fac cinste cu următoarea tăvăleală cu Ros.
O să-ncerc să n-o sleiesc de puteri.
Picior, umăr, picior!
Piciorul stâng înainte. Perfect.
Iar acum, pivotează în timp ce lansezi lovitura.
Lasă-ți toată greutatea pe piciorul din spate.
Ce Dumnezeu înseamnă asta?!
Ăsta are nevoie de straie mai mari.
Spune-ți numele.
Samwell Tarly din Horn Hill. Adică am aparținut de Horn Hill.
- Am venit să-mi exersez forța. - Forța de-a îngurgita!
Nu poate fi mai rău decât aspectul tău exterior.
Rast...
Vezi ce-i poate pielea.
Mă predau!
- Te rog, dă-mi pace! - Ridică-te-n picioare.
Ridică-ți sabia.
Lovește-l până-și găsește curajul.
Cred c-au rămas fără braconieri și prădători în Sud.
- Acum, ne trimit porci care guiță. - Jon!
Din nou! Mai tare!
- Mă predau! - Ajunge!
S-a predat.
Pare-mi-se că bastardul s-a îndrăgostit.
Bine, atunci, Lord Snow.
Dacă vrei să-ți aperi consoarta, hai să facem un exercițiu.
Voi doi. Cred că trei dintre voi sunt de ajuns
ca s-o faceți pe Madam Scrofița să guițe.
Trebuie doar să treceți de bastard.
- Sigur vrei să faci asta? - Nu.
Gata, cedez! Mă predau.
Am terminat pe ziua de azi. Curățați-vă armele.
Numai de asta sunteți bun.
- Ce bine ai luptat! - Lasă-mă naibii.
- Te-a rănit? - Am pățit-o și mai rău.
Poți să-mi spui Sam... Dacă vrei.
- Mama mea îmi spune Sam... - N-o să devină mai ușor.
Va trebui să te aperi și singur.
De ce nu te-ai ridicat să lupți?
Am vrut...
- Doar că n-am putut. - De ce nu?
Sunt un laș.
- Tatăl meu mereu îmi spune asta. - Lașii nu au ce căuta la Zid.
Ai dreptate. Îmi pare rău.
Voiam doar... să-ți mulțumesc.
Un laș afurisit.
Lumea ne-a văzut vorbind cu el!
Acum, va crede că și noi suntem lași!
Tu ești prea prost ca să fii și laș.
- Tu ești prea prost ca să... - Repede, până nu se termină vara.
Treci încoa'!
Vaes Dothrak, orașul lorzilor cailor.
O grămadă de nămol.
Noroi, rahat și rămurele...
- Cea mai măreață creație a sălbaticilor. - Oamenii ăștia sunt oamenii mei acum.
N-ar trebui să-i numești "sălbatici".
Le spun cum poftesc, fiindcă sunt slujitorii mei.
Asta e armata mea.
Khal Drogo a pornit pe drumul greșit cu armata mea.
Dacă fratelui meu i s-ar acorda o armată de Dothraki,
ați putea cuceri cele Șapte Regate?
Dothraki n-au traversat niciodată Marea Îngustă.
Se tem de orice apă pe care caii lor n-o pot bea.
Dar dacă ar traversa marea?
Regele Robert e îndeajuns de nesăbuit cât să-i confrunte în luptă deschisă,
dar sfetnicii lui sunt diferiți.
- Iar tu-i cunoști pe sfetnici? - Am luptat cu ei acum multă vreme.
Acum, Ned Stark îmi vânează capul. M-a alungat din ținutul meu.
- Ai vândut sclavi. - Da.
De ce?
Nu aveam bani, iar soția-mi era cheltuitoare.
Iar ea unde e acum?
Într-un alt loc, cu un alt bărbat.
- Înălțimea voastră? - Da, draga mea.
Vi se spune "Ultimul Dragon"...
Așa este.
Îți curge sânge de dragon prin vene?
Tot ce-i posibil.
Ce s-a întâmplat cu dragonii?
Mi s-a spus că cei viteji i-au răpus pe toți.
Cei viteji nu ucideau dragoni.
Cei cutezători îi călăreau.
I-au călărit din Valyria, pentru a întemeia
cea mai mare civilizație care s-a născut vreodată.
Suflarea celui mai mare dragon a modelat Tronul de Fier,
pe care uzurpatorul mi-l ține cald.
Săbiile celor învinși, o mie la număr...
...s-au topit laolaltă, precum numeroase lumânări.
Mereu mi-am dorit să văd un dragon.
Nu-i nimic pe lume ce mi-aș dori să văd mai cu înflăcărare.
Serios? De ce tocmai dragoni?
Ei pot să zboare...
Oriunde ar fi, dacă bat de câteva ori din aripi,
ajung de îndată într-un alt loc.
Undeva, departe...
Iar ei pot să ucidă.
Oricine sau orice încearcă să-i rănească
e prefăcut în cenușă...
E topit, asemenea lumânărilor.
Da, aș fi foarte fericită dac-aș vedea un dragon.
După 15 ani îngropați într-un bordel,
cred că ești fericită și când vezi cerul.
N-am fost ferecată aici. Am văzut și eu lucruri.
- Ce-ai văzut? - Am văzut...
...un bărbat din Asshai, cu un pumnal din obsidian.
Am văzut un bărbat care-și putea schimba fața
cum își schimbă alții veșmintele.
Și am mai văzut un pirat care-și purta greutatea-n aur,
iar corabia sa avea pânze din mătase colorată.
Așadar...
Tu ai văzut vreunul?
- O corabie a piraților? - Un dragon.
Nu...
Nu, ultimul a murit cu ani înainte să mă nasc eu.
Dar să-ți spun ce-am văzut eu: craniile lor...
Obișnuiau să decoreze cu ele Camera Tronului din Fortăreața Roșie.
Când eram mic, de trei sau patru ani, tatăl meu mă plimba printre rânduri,
iar eu le recitam numele.
Când le nimeream pe toate, îmi oferea o acadea.
Cei mai apropiați de ușă erau ultimii ieșiți din găoace.
Erau mici și deformați.
Craniile lor nu erau mai mari decât cele de câine.
Dar, pe măsură ce te apropiai de Tronul de Fier...
...deveneau din ce în ce mai mari.
Numele lor erau Ghiscar și Valryon...
...Vermithrax, Essovius, Archonei...
...Meraxes, Vhagar...
...și Balerion, cel mai feroce...
...ale cărui flăcări au zămislit cele Șapte Regate...
...într-unul singur.
Ce s-a întâmplat cu craniile?
Nu știu.
Bănuiesc că uzurpatorul le-a prefăcut în pulbere.
Le-a împrăștiat pulberea în bătaia vântului...
Ce trist...
Adevăr grăiești!
Pentru ce te-am cumpărat?!
- Ca să mă-ntristezi?! - Nu, Înălțimea voastră.
Ca să... o învăț pe sora dvs.
S-o înveți pe sora mea cum să fie o amantă mai bună?
Crezi că te-am adus ca să-l faci fericit pe Khal Drogo?
Mare idioată mai ești!
Hai, termină-ți treaba.
Într-o bună zi, soțul tău va șade acolo,
iar tu-i vei sta alături.
Și, într-o bună zi, nu peste mult timp, îți vei prezenta pruncul Curții.
Toți lorzii de Westeros
se vor aduna aici, ca să-ți admire micul prinț.
Și dacă nasc o fată?
Cu voia zeilor, vei avea fete și băieți din belșug.
Dar dacă nasc numai fete?
Eu nu mi-aș face griji.
Mama lui Jeyne Poole a născut cinci copii și erau numai fete.
Da, dar e puțin probabil.
Dar dacă e să se-ntâmple?
Dacă naști numai fete,
tronul îl va moșteni fratele mai mic al prințului Joffrey.
Și toată lumea m-ar urî.
Nimeni nu te-ar putea urî vreodată.
- Joffrey mă urăște. - Prostii!
De ce-ai spune una ca asta?
Din cauza lupilor? Sansa, ți-am spus de-o mie de ori.
- Un lup străvechi nu e... - Te rog să taci odată.
Îți mai aduci aminte lecțiile?
Cine a construit Tronul de Fier?
Aegon Cuceritorul.
Și cine a construit Fortăreața Roșie?
Maegor cel Crud.
Și cât timp le-a luat să contruiască...
Bunicul și unchiul meu au fost uciși aici, nu-i așa?
Au fost uciși din ordinul Regelui Aerys, da.
- Regele Nebun. - Cunoscut ca Regele cel Nebun.
De ce au fost uciși?
Ar trebui să vorbești cu tatăl tău despre asta.
Nu mai vreau să vorbesc niciodată cu tatăl meu.
Sansa, o să găsești puterea să-l ierți pe tatăl tău.
Ba nu-i adevărat.
Turnirul Mâinii ne creează atâtea probleme, domnii mei.
E turnirul Regelui.
Vă asigur că Mâna nu vrea să aibă nimic de-a face.
Puteți să-i spuneți cum vreți, Lord Stark,
dar orașul e înțesat de oameni, iar alții sosesc zilnic.
Aseară a avut loc o revoltă la tavernă, un incendiu la bordel,
trei înjunghieri și o cursă de cai amețiți de băutură pe Starda Surorilor.
- Îngrozitor. - Dacă nu poți menține pacea,
poate că orașul ar trebui condus de un om capabil.
- Mai am nevoie de soldați. - O să primești 50.
- Lordul Baelish o să-i plătească. - Serios?
Dacă ai făcut rost de bani pentru a premia un campion,
sigur vei găsi bani și pentru a menține pacea.
O să-ți mai ofer și 20 de soldați din gărzile mele de corp
până când ceata de vizitatori va părăsi orașul.
Mulțumesc, lordul meu. Vor fi întrebuințați cu folos.
Cu cât se termină mai repede, cu atât mai bine.
Ținutul abundă în astfel de evenimente, milord.
Le oferă celor măreți o șansă la biruință,
iar celor josnici, o păsuire a nenorocirii.
Fiecare han din oraș e plin,
iar femeile ușoare umblă cu picioarele descoperite.
Sunt sigur că turnirul umple buzunarul multora.
Acum... Dacă asta e tot, domnii mei...
Ce zăpușeală!
În zile ca astea, vă invidiez pe voi, cei din Nord,
pentru verile cu zăpadă.
Ne vedem mâine, milord.
Speram să putem discuta despre Jon Arryn.
Lordul Arryn?
Moartea sa ne-a pricinuit o mare tristețe tuturor.
M-am ocupat personal de îngrijirea sa, dar nu l-am putut salva.
Boala l-a răpus iute.
L-am văzut în camera mea în noaptea dinaintea morții sale.
Lordul Jon mă căuta adesea ca să-l sfătuiesc.
De ce?
Sunt Mare Maester de mulți ani.
Regi și Mâini mi-au cerut sfatul încă de când...
Ce dorea Jon în noaptea dinaintea morții sale?
A venit să mă-ntrebe de o carte.
O carte? Ce carte?
Mă tem că nu te-ar interesa, milord.
Căuta un volum masiv.
Nu, mi-ar plăcea să-l citesc.
Descendența și istoria marilor Case din cele Șapte Regate,
cu descrierea multor lorzi măreți și doamne de viță nobilă,
precum și a copiilor lor.
"Harkon Umber, primul cu acest nume,
născut din lordul Hother Umber și doamna Amaryllis Umber,
în cel de-al 183-lea an după debarcarea lui Aegon în ținut.
Avea ochii albaștri, părul brunet și o înfățișare chipeșă.
A murit în cel de-al 14-lea an,
în urma unei răni căpătate la vânătoare de urși."
După cum spuneam, milord, e o lectură masivă.
Jon Arryn ți-a spus pentru ce-i trebuia?
Nu, milord, iar eu n-am îndrăznit să-l întreb.
- Moartea lui Jon... - O mare tragedie.
Ți-a spus ceva în ultimele ore de viață?
Nimic important, milord.
Repeta necontenit o propoziție.
"Sămânța e puternică", cred că asta spunea.
"Sămânța e puternică"?
Ce vrea să-nsemne asta?
Gândurile din ceasul morții sunt haotice, Lord Stark.
Pentru câtă importanță li se conferă,
ultimele cuvinte sunt, de obicei, la fel de importante ca primele.
Iar tu ești sigur c-a murit din cauze naturale?
- Ce altă cauză ar fi putut fi? - Otrava.
Un gând tulburător... Nu cred că e posibil.
Mâna era iubită de toți. Ce bărbat ar îndrăzni...
Eu am auzit că otrava e arma femeii.
Da, a femeilor, a lașilor și a eunucilor.
- Știați că Lordul Varys e eunuc? - Toată lumea știe asta.
Da, desigur...
N-am idee cum s-a nimerit un asemenea om în Consiliul Regal.
V-am răpit destul timp.
Nu-i nimic, milord. E o mare onoare.
Mulțumesc. Găsesc și singur ieșirea.
Syrio spune că un dansator al apei
poate sta ore-n șir sprijinit într-un deget.
Te-ai răni destul de tare dac-ai cădea pe scările astea.
Syrio spune că orice durere e o lecție
și fiecare lecție te face mai puternic.
- Mâine urmăresc pisici. - Pisici?
Syrio spune...
Spune că orice spadasin ar trebui să analizeze pisicile.
Sunt tăcute ca umbrele și ușoare ca fulgii.
Trebuie să fii iute ca să le prinzi.
Aici are dreptate.
Acum, că Bran s-a trezit, va veni să locuiască cu noi?
Mai întâi, trebuie să se întremeze.
Vrea să devină cavaler în Garda Regelui.
- Acum nu poate, nu-i așa? - Nu...
Dar, într-o bună zi, ar putea deveni Lord al unei Case
sau ar putea face parte din Consiliul Regelui.
Sau ar putea construi castele, ca Brandon Întemeietorul.
Pot deveni și eu Lord al unei Case?
Tu te vei mărita cu un mare lord și vei fi stăpâna castelului său.
Iar fiii tăi vor deveni cavaleri, prinți și lorzi.
Nu.
Viața asta nu e pentru mine.
Bună.
Ser Alliser mi-a spus că eu sunt noul tău partener de veghe.
Te avertizez că eu nu văd prea bine.
Vino și stai lângă foc.
- E mai cald aici. - Nu, e-n regulă. Sunt bine.
Ba nu, degeri de frig.
Nu-mi plac locurile la înălțime.
Tu nu știi să te lupți, nu poți să vezi...
Ți-e frică de înălțime și, probabil, de orice altceva.
Ce cauți tu aici, Sam?
În dimineața celei de-a 18-a onomastici, tatăl meu a venit la mine.
"Ești aproape bărbat", mi-a spus el.
"Dar nu ești demn de pământul și de titlul meu.
Mâine, să pleci la Castelul Negru.
Renunți la gândul moștenirii și pornești spre Nord.
Dacă nu-mi dai ascultare", mi-a spus el,
"vom organiza o vânătoare.
Undeva, în adâncul pădurii, calul ți se va împiedica,
iar tu vei fi aruncat din șa și vei muri.
Sau, cel puțin, așa-i voi spune eu mamei tale.
Nimic nu m-ar bucura mai tare."
Ser Alliser o să mă provoace iar mâine la luptă, nu-i așa?
Așa este.
N-o să-mi îmbunătățesc aptitudinile, să știi.
Mai stângaci de-atât n-ai cum să devii.
Am auzit că citești o carte plictisitoare.
- Pycelle vorbește prea mult. - Nu-i tace gura o clipă.
Îl cunoști pe Ser Hugh din Vale?
Nu mă surprinde. Până de curând, era un simplu scutier.
Era scutierul lui Jon Arryn.
A fost ridicat la rangul de cavaler aproape imediat
după moartea prematură a stăpânului său.
Pentru ce i s-a acordat acest titlu?
- De ce-mi spui asta? - I-am promis lui Cat că te ajut.
Unde e Ser Hugh?
- O să discut cu el. - E o idee îngrozitoare.
Îl vezi pe băiatul de acolo?
E unul dintre "ciripitoarele" lui Varys.
Nemernicul s-a interesat temeinic de sosirile și plecările tale.
Iar acum, uită-te acolo. Acela e omul Reginei.
Și o vezi pe Septa aceea care se preface că citește?
E spioana lui Varys sau a Reginei?
Nu, e una de-a mea.
Ai încredere desăvârșită în vreun slujitor de-al tău?
- Da. - Răspunsul înțelept era negativ.
Transmite-i un mesaj discret exemplului tău de perfecțiune.
Trimite-l să-l cerceteze pe Ser Hugh.
După aceea, vei vrea să viziteze și un anume armurier din oraș.
Locuiește într-o casă mare, în capătul Străzii de Oțel.
- De ce? - Am observatorii mei, după cum am spus.
E posibil să-l fi văzut pe Lordul Arryn
vizitându-l pe acest armurier în săptămânile dinaintea morții.
Lord Baelish, poate că am greșit să nu mă-ncred în tine.
Neîncrederea ta a fost cel mai înțelept lucru
pe care l-ai făcut după ce-ai descălecat.
Unu, doi, trei, 24, cinci,
șase, 27...
- 28, 29... - Ser Hugh?
...30, 31, 32.
- Ser Hugh! - După cum vezi, sunt ocupat.
Vin din partea Lordului Eddard Stark, Mâna Regelui.
Eu sunt Căpitanul gărzii sale.
Îmi pare rău, nu ți-am reținut numele, Ser...
Niciun "Ser". Eu nu sunt cavaler.
Înțeleg. Întâmplarea face ca eu să fiu cavaler.
A spus c-ar fi încântat să discute cu Mâna el însuși.
- El e cavaler, înțelegeți? - Cavaler...
Cavalerii pășesc țanțoși precum cocoșii prin ținut.
Chiar și cei care n-au fost niciodată străpunși de săgeată.
N-ar trebui să fiți aici, milord.
- Nu știm cine ne poate pândi. - Lasă-i să se uite.
Fosta Mână m-a căutat de mai multe ori, milord.
Regret să spun că nu m-a onorat cu protecția sa.
- Ce dorea Lordul Arryn? - Mereu venea să-l vadă pe băiat.
- Aș dori să-l văd și eu. - Cum poftiți, milord.
Gendry!
El e băiatul.
E puternic pentru vârsta lui. Trudește din greu.
Arată-i Mâinii ce coif ai făcut, băiete.
- E o piesă desăvârșită. - Nu e de vânzare.
Băiete, dânsul e Mâna Regelui!
- Dacă lordul dorește coiful... - L-am făcut pentru mine.
- Iertați-l, milord. - N-am ce să-i iert.
Când te-a vizitat Lordul Arryn, despre ce ați vorbit?
Mi-a pus câteva întrebări, milord.
Ce fel de întrebări?
Mai întâi, despre munca mea.
Dacă eram tratat bine, dacă-mi plăcea aici.
Apoi, a început să mă întrebe despre mama mea.
- Despre mama ta? - Cine era, cum arăta...
Iar tu ce i-ai spus?
A murit când eram mic.
Avea păr bălai. Îmi cânta uneori...
Uită-te la mine!
Întoarce-te la muncă, băiete.
Dacă va veni ziua când băiatul
va dori mai degrabă să mânuiască săbii decât să le confecționeze,
să-l trimiți la mine.
Ați găsit ceva?
Fiul nelegitim al Regelui Robert.
Îi place!
E pentru Rege, de la Lord Stark.
Să las răvașul la...
Ascultă. Îi auzi?
Câte femei crezi că sunt înăuntru, cu el?
- Ghicește. - Trei? Patru?
Îi place să se destrăbăleze când sunt eu de gardă.
Mă face să-l ascult în timp ce-mi înșală sora.
Iertați-mă, milord...
De ce să te iert? Mi-ai greșit cu ceva?
Ne-am mai cunoscut.
Serios? Ciudat, dar nu-mi amintesc.
La asediul cetății Pyke. Am luptat cot la cot într-o după-amiază.
- De acolo ai cicatricea? - Exact.
Unul dintre băieții lui Greyjoy aproape că mi-a scos ochiul.
- Fii de cățele blestemați. - Le place vărsarea de sânge.
A încetat să le mai placă la finalul luptei.
A fost o luptă pe cinste.
Îți mai amintești cum Thoros din Myr a atacat prin breșă?
Cu sabia-n flăcări?
O să-mi amintesc până-n ziua în care voi muri.
L-am văzut pe băiatul cel mic al lui Greyjoy la Winterfell.
Parc-aș fi văzut un rechin cocoțat pe vârful muntelui.
- Theon? E un băiat bun. - Eu mă îndoiesc.
Pun pariu că tu miroși a gem de mure!
Lasă-mă să te miros! Treci la mine!
Pot să ți-l încredințez ție? Mesajul de la Lord Stark.
Eu nu-l slujesc pe Lordul Stark.
- Tu pe unde-ai umblat? - Am stat de veghe cu Sam.
Cotletul de porc al prințului!
- El unde e? - Nu-i era foame.
Imposibil!
Ajunge!
Sam nu e cu nimic diferit de noi.
Nu-și găsea locul în lume, așa că a venit aici.
N-o să-l mai rănim în curtea de antrenamente.
Niciodată, orice-ar spune Thorne.
E fratele nostru acum, iar noi îl vom proteja.
Chiar ești îndrăgostit lulea, Lord Snow!
Voi, fetelor, faceți cum doriți.
Dar dacă Thorne mă îndârjește împotriva lui Madam Scrofița,
o să-mi tai o felie de șuncă.
Nu se atinge nimeni de Sam.
Ce mai aștepți?
Atacă-l!
Tu, treci aici!
Lovește-mă...
Hai, lovește-mă!
Mă predau!
Renunț, mă predau!
Cedez!
Ți se pare amuzant, nu
Când veți fi dincolo de Zid, cu soarele apunând în zare,
vreți să aveți un bărbat în spate?
Sau un țânc smiorcăit?
Ai trimis-o pe târfa asta să mă comande pe mine?
Trebuia să-ți trimit capul ei înapoi!
Iartă-mă, Khaleesi. Am făcut ce m-ai rugat.
Taci. E totul în regulă.
- Irri, ia-o și lăsați-ne singuri. - Da, Khaleesi.
- De ce-ai lovit-o?! - De câte ori să-ți repet?
Tu nu mă comanzi pe mine.
Dar nu-ți dădeam porunci. Voiam doar să te invit la cină.
- Ce-i asta? - Un dar.
- L-am cerut pentru tine. - Zdrențe Dothraki?
- Mai nou, mă îmbraci? - Te rog...
Miroase-a bălegar! Toate sunt îmbâcsite!
Încetează!
Ai vrea să mă transformi într-unul din ei, nu-i așa?
Apoi, o să vrei să-mi împletești părul.
Tu n-ai dreptul la împletituri. N-ai înscris nicio victorie încă.
Nu-mi vorbi tu mie cu dispreț!
Ești târfa unui sălbatic! Iar acum, ai trezit dragonul.
Eu sunt o Khaleesi a unui Dothraki!
Sunt soția marelui Khal și îi port fiul în pântec!
Data viitoare când mai ridici mâna la mine,
va fi ultima oară când vei avea mâini.
Știu sigur că unii dintre ofițeri se duc la bordelul din oraș.
Eu n-am nicio îndoială.
Nu crezi că-i cam nedrept?
Ne fac să ne depunem jurământul, în timp ce ei se furișează
ca să se destrăbăleze cu bulendre?
- Bulendre? - Stupid, nu-i așa?
Ce, noi nu putem apăra Zidul dacă nu practicăm celibatul?
E absurd!
N-aș fi crezut c-o să te deranjeze așa tare.
- De ce nu? Fiindcă sunt gras? - Nu.
Îmi plac fetele la fel de tare cum își plac ție.
Poate că ele nu mă plac așa tare.
N-am fost niciodată cu o femeie.
Tu probabil ai avut sute.
Nu.
Sincer să fiu, suntem în aceeași situație.
Da... Mi-e greu să te cred.
Am fost pe aproape o dată.
Eram singur într-o cameră cu o fată goală, dar...
- N-ai știut unde s-o bagi? - Știu unde s-o bag.
Era... bătrână și urâtă?
Era o tânără superbă.
O târfă pe nume Ros.
Ce culoare avea părul ei?
- Roșcat. - Îmi place părul roșcat...
Și, știi tu...
- N-ai vrea să știi. - Așa de frumoși erau?!
- Puțin spus. - Vai, nu!
De ce n-ai făcut dragoste cu Ros, cea cu perechea superbă de...
- Cum mă cheamă pe mine? - Jon Snow?
Și de ce numele meu de familie este Snow?
Fiindcă... Ești un bastard din Nord.
Nu mi-am cunoscut mama.
Tatăl meu nu vrea să-mi spună nici numele ei.
Nu știu dacă trăiește sau e moartă.
Nu știu dacă e o femeie de viță nobilă,
soția unui pescar...
...sau o femeie ușoară.
Așa că ședeam acolo, în bordel, pe când Ros se lepăda de veșminte.
Dar n-am putut s-o fac.
Mă gândeam numai cum ar fi s-o las gravidă,
iar ea să nască un copil, un alt bastard pe nume Snow.
Nu-i o viață prea plăcută pentru un copil.
Așadar... N-ai știut unde să ți-o înfigi?
Vă distrați?
Păreți înfrigurați, băieți.
E destul de răcoare.
O fi ger afară, dar focul arde. E încă vară.
Vă mai amintiți ultima iarnă?
Cât timp să fi trecut de-atunci? În jur de zece ani?
Eu îmi amintesc.
A fost neplăcut la Winterfell?
Erau zile în care nu te puteai încălzi,
oricâte focuri ar fi aprins slujitorii voștri?
- Eu îmi aprind singur focul. - E lucru demn de admirație!
Mi-am petrecut șase luni dincolo de Zid iarna trecută.
Trebuia să fie o misiune de două săptămâni.
Se zvonea că Mance Rayder plănuia să atace Garda de Est.
Așa că am pornit la drum ca să-i căutăm soldații,
să-i prindem și să le stoarcem informații.
Veneticii care au luptat pentru Mance Rayder sunt bărbați vajnici.
Mai vajnici decât veți fi voi vreodată.
Își cunosc țara mai bine ca noi. Știau că se apropie o furtună.
S-au ascuns în peșteri și au așteptat să treacă.
Pe noi, furtuna ne-a surprins în câmp deschis.
Vântul era așa puternic,
încât smulgea din rădăcini copaci înalți de 30 de metri.
De-ți scoteai mănușile, să-ți scoți mădularul ca să te ușurezi,
îți degera degetul într-o clipită.
Rătăceam, pierduți în întuneric.
Voi nu știți ce-i ăla ger. Niciunul dintre voi n-are habar.
Mai întâi, ne-au murit caii.
Nu aveam cum să-i hrănim și să le ținem de cald.
A fost ușor să ne mâncăm caii.
Dar mai târziu, când au căzut și oamenii...
...nu ne-a fost ușor deloc.
Nu ne-ar fi stricat vreo doi ca voi la drum, nu-i așa?
Băieți moi și grăsuni, ca tine.
Am fi rezistat vreo două săptămâni hrănindu-ne cu carnea ta
și tot ne-ar fi rămas oase pentru supă.
În curând, vom aveam noi recruți.
Lotul vostru va trece sub grija comandantului,
pentru alocarea sarcinilor.
Vă veți intitula soldați ai Rondului de Noapte,
dar ați fi naivi să credeți.
Încă sunteți niște băiețandri.
Când va sosi iarna, veți muri...
...ca muștele.
L-am lovit.
L-am lovit pe dragon.
Fratele tău Rhaegar a fost cel din urmă dragon.
Viserys abia se poate considera umbra unui șarpe.
Dar tot e regele de drept.
Spune-mi adevărul acum.
Vrei să-ți vezi fratele șezând pe Tronul de Fier?
Nu. Dar oamenii de rând își așteaptă regele.
Illyrio spunea că se cos stindarde cu dragoni,
iar lumea se roagă pentru întoarcerea sa.
Oamenii de rând se roagă pentru ploaie, sănătate și o vară veșnică.
Lor nu le pasă de jocurile marilor lorzi.
Tu pentru ce te rogi, Ser Jorah?
Pentru căminul meu.
Și eu mă rog pentru căminul meu.
Fratele meu nu va recupera niciodată Cele Șapte Regate.
N-ar putea conduce o armată nici dacă soțul meu i-ar oferi una.
El n-o să ne ducă niciodată acasă.
Ceartă între îndrăgostiți?
Îmi pare rău, dar vă...
Sansa, dânsul e Lordul Baelish. E cunoscut drept...
Sunt un vechi prieten al familiei. O cunosc de mult pe mama ta.
- De ce vi se spune Littlefinger? - Arya!
- Nu fi impertinentă! - E-n regulă.
Când eram copil, eram tare firav,
plus că mă trag dintr-un ținut numit Fingers (Degete),
așa că, vezi tu, e o poreclă extrem de isteață.
Șed aici de zile-ntregi!
Dați drumul la turnir până nu fac pe mine!
În numele zeilor, cine-i acela?
Ser Gregor Clegane. I se spune "Muntele".
Fratele mai mare al Ogarului.
- Iar rivalul lui? - Ser Hugh din Vale.
A fost moșierul lui Jon Arryn. Ia te uită ce departe a ajuns...
Ajunge cu fastul ăsta afurisit. Începeți duelul!
Nu e ceea ce te așteptai?
Ți-a spus cineva povestea Muntelui și a Ogarului?
O poveste încântătoare despre iubirea frățească.
Ogarul era un copilaș, avea în jur de șase ani.
Gregor, cu câțiva ani mai mare,
era deja un cavaler cu o reputație-n spate.
Unii băieți norocoși se nasc cu un talent pentru violență.
Într-o după-amiază, Gregor și-a găsit frățiorul
jucându-se cu o jucărie lângă foc.
Era jucăria lui Gregor, un cavaler de lemn.
Gregor n-a scos o vorbă, dar și-a înșfăcat fratele de ceafă
și i-a înfipt fața în cărbunii fierbinți.
L-a ținut acolo, în timp ce băiatul zbiera,
în timp ce fața i se deforma.
Nu cunosc mulți oameni povestea.
N-o să spun nimănui, promit.
Nu, te rog să nu sufli o vorbă.
Dacă Ogarul te aude numai pomenind de incident,
mă tem că niciun cavaler din Debarcaderul Regelui
nu te vor putea salva.
Milord, Înălțimea Sa, Regina.
- Înălțimea voastră... - Lipsești de la turnirul tău.
Dacă-mi poartă numele nu înseamnă că-i în cinstea mea.
Mă gândeam să dăm uitării incidentul de pe Drumul Regelui,
pacostea cu lupii aceia.
A fost un gest extrem să te oblig să ucizi bestia.
Deși, uneori, exagerăm când vine vorba de copiii noștri.
- Cum se mai simte Sansa? - Îi place aici.
E singura din familia Stark căreia-i place.
Îi seamănă mamei. Nu prea are trăsături nordice.
- Ce cauți tu aici? - Te-aș putea întreba același lucru.
Ce speri să înfăptuiești?
Regele m-a rugat să-l slujesc pe el și ținutul său.
Asta o să fac până la noi ordine.
Nu-l poți schimba sau ajuta.
O să facă ce poftește, ca întotdeauna.
Tu o să te străduiești să salvezi aparențele.
Dacă asta mi-e misiunea, o să mă supun.
Ești un simplu soldat, nu-i așa? Primești ordine și le îndeplinești.
Presupun că are sens.
Fratele tău mai mare conducea, iar tu ai fost învățat să te supui.
Am fost învățat și să-mi ucid dușmanii, Înălțimea ta.
La fel și eu...
Binecuvântați să fiți, oameni buni!
La fel și tu.
Băiete! Pâine, carne și bere, repede!
Bună idee, bunicule. Sunt lihnit!
Ascultăm un cântec în timp ce așteptăm sau...
Mai bine mă arunc în fântână.
Bunicule, ar putea fi ultima noastră șansă dacă te duci spre Nord.
Singura muzică a nordicilor e urletul lupilor!
În numele zeilor!
Îmi pare rău, milord, dar nu mai avem loc.
- Sunt ocupate toate camerele. - Oamenii mei pot dormi în grajd.
În ceea ce mă privește, nu pretind o cameră mare.
Sincer, milord, nu avem nicio cameră.
Nu pot face nimic în această privință?
Poți lua camera mea.
Iată un om isteț!
Te descurci cu mâncarea? Yoren, cinează cu mine.
- Da, milord. - Lordul de Lannister!
Vă pot ține companie în timp ce mâncați?
Pot cânta victoria tatălui dvs la Debarcaderul Regelui.
Nimic nu mi-ar strica cina mai tare.
Lady Stark! Ce plăcere neașteptată!
Îmi părea rău că nu v-am găsit la Winterfell.
Lady Stark!
Tot sub numele de Catelyn Tully am stat și data trecută aici.
Dumneavoastră, domnule...
Văd cumva țesut pe haina dumitale liliacul negru de Harrenhal?
Într-adevăr, milady.
Iar Lady Whent e o prietenă sinceră și cinstită
a tatălui meu, Lord Hoster Tully de Riverrun?
Într-adevăr, este.
Armăsarul roșu a fost mereu un semn de bun-venit la Riverrun.
Tatăl meu îl consideră pe Jonas Bracken
ca fiind unul dintre cei mai vechi și loiali purtători de stindard.
Lordul nostru e onorat de încrederea acordată.
Îl invidiez pe tatăl tău
pentru toți prietenii său aleși, Lady Stark,
dar nu prea ghicesc scopul purtării tale.
Și ție îți cunosc emblema.
Turnurile Gemene din Frey.
- Ce mai face stăpânul tău, Ser? - Lord Walder e bine, milady.
A solicitat prezența tatălui dvs la cea de-a 90-a sa onomastică.
Plănuiește să se însoare iar.
Bărbatul acesta mi-a pășit pragul casei ca oaspete,
unde a contribuit la încercarea de a-mi ucide fiul,
un băiat de zece ani.
În numele Regelui Robert și a bunilor lorzi pe care-i slujiți,
Vă rog să mă ajutați să-l prind și să-l readuc la Winterfell,
pentru a aștepta dreptatea Regelui.
Traducerea și adaptarea: Cookie @ www.titrări.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro