Filmăm în cinci, patru, trei...
Prin autoexprimare,
terapia prin artă poate să reunească adesea deținuții
într-o comunitate.
Cu toate acestea, există deținuți considerați a fi niște paria,
chiar și în închisoare...
Ei trebuie ținuți în izolare pentru siguranța lor.
Toți deținuții se vor întoarce în blocul de celule în zece minute.
N-o să poți fi protejat la infinit, violatorule.
Un rapper alb... Hai să filmăm.
Nu, nu știu când terminăm filmările, draga mea.
O să iau eu niște mâncare în drum spre casă.
Bine.
Hei!
Da?
Ești nou?
Da.
Ăsta e camionul mașiniștilor.
Scuze.
Poftim.
Trebuie să ieși.
Am ore de vizită azi. Nu plec nicăieri.
Aștepți de 40 de minute deja. N-o să vină nimeni.
Duba care o să te ducă la muncă te așteaptă afară.
Te duci acolo sau la carceră.
Tu alegi.
Erica sau Julianne?
Cu care dintre ele ai vrea o noapte?
Eu aș alege-o pe Julianne, pentru că alea mai tăcute
se pretează la ciudățenii.
În primul rând, nu e tăcută.
Suferă de boala comunicării laconice acute,
printre altele, și, în al doilea rând, nu vorbi așa despre ea.
Măi să fie, te-ai amorezat de Julianne.
M-am amorezat? Suntem la clasa a treia, Shea?
Te-ai amorezat ca un iubăreț.
Dacă te interesează, îmi pare rău pentru boala ei psihică.
- E empatie doctor-pacient. - Nu, tu ai vrea să i-o tragi.
Fă și tu o mișcare, doctore.
Dacă e chiar atât de nebună, s-ar putea să accepte.
- Filistinule. - Lașule.
Orice clipă contează, draga mea,
iar eu nu vreau să pierd o lună doar pentru că te miști tu încet.
Un mic-dejun sănătos te poate ajuta să începi ziua cum trebuie, să știi...
Ați întârziat.
Avem gogoși?
Nu-i vina noastră că domnișoara nu s-a grăbit.
Erica, dacă nu poți să vii la timp, nu poți să faci parte din echipă.
Ai înțeles?
Ai ceva de zis?
- Nu. - Bun.
Agenția a suplimentat agenții pentru protecția copilului pe internet,
în caz că fugarul nostru intră pe internet.
Protecția copilului? Dar pe cine avem de prins?
Joseph Ramsey, violator.
- Câte victime a avut? - Cinci.
Toate au fost fete de opt ani.
E patologic... adică faptele sale
sunt determinate de o boală psihică incontrolabilă.
- Știu și eu ce înseamnă. - Știi acum, datorită mie.
Tipul ăsta e inteligent.
A ieșit pe poarta principală a închisorii.
Au trecut ore bune până să-și dea seama cineva că a dispărut.
Ramsey e un prădător în serie care a lăsat numai copii afectați în urmă.
Dacă nu ajungem la el repede, o să lovească din nou.
Comentarii pe www.tvblog.ro
Breakout Kings Sezonul 1, Episodul 4
Traducerea și adaptarea: veverița_bc & Cookie @ www.titrări.ro
Ramsey executa o sentință de 60 de ani.
Sunt surprins că a rezistat doi ani la bulău.
Molestatorii sunt ciuca bătăilor în închisoare.
A fost însurat, are doi copii și a fost
un consilier școlar foarte agreat într-o suburbie din Massachusetts,
până când cinci fete l-au dat în gât.
Soția l-a părăsit după ce a fost arestat.
Poliția locală a vorbit deja cu ea, dar nu știe unde ar putea fi.
A refuzat consilierea. Nu e ceva neobișnuit, oricum.
Mulți pedofili cred că nici nu sunt bolnavi,
ci doar prost înțeleși.
E un mecanism de autoapărare.
Văd că știi destul de multe despre molestatori, Lloyd.
Arăți destul de ciudat, locuiești cu mama ta,
probabil n-ai făcut sex niciodată.
Am făcut eu sex de mai multe ori.
Eu tot vreau să știu cum poate un tip ca ăsta să primească 25 de ani.
Și eu am primit mai puțin.
- Îți plac copiii, Lowery? - Termin-o, Shea!
Eu n-am de gând să lucrez cu vreun pervers.
Chestiunile particulare rămân particulare.
Dacă ai impresia că am primi pe cineva de genul ăsta în echipă,
ești mai prost decât pari.
Tot o să aflu ce-ai făcut.
Ați terminat?
Putem să începem să ne reducem pedepsele acum?
Ce-ai acolo?
Procesele lui Joe.
A depus recurs după recurs din închisoare.
A trecut de la un avocat de 200$ pe oră la unul din public,
ca apoi să ajungă la un avocat chiar din închisoare.
Dar nu i-a fost de niciun folos.
A pierdut recursul final acum câteva săptămâni.
Probabil asta l-a și pornit. Și-a dat seama că nu mai scapă.
Avocatul din închisoare era un escroc pe nume Wes Herman.
Tipii ăștia au stat mult timp împreună ca să pregătească dosarele astea.
Escrocii vorbesc între ei. Poate că a știut
despre evadare și ce avea de gând să facă Joe odată evadat.
Wes Herman was a fost eliberat condiționat acum șase luni.
Fusese închis pentru aceleași infracțiuni ca Joe Ramsey.
Acum locuiește în Bronx.
Îi sun ofițerul de eliberare condiționată.
Spune-i că vreau să mi-l aducă pe Herman într-o oră.
Cine știe ce pune ăsta la cale.
Charlotte.
Hai să mergem.
Eu sunt.
Pot să vorbesc cu ea?
Nu poți să pui pauză?
Denny, trebuia să veniți în vizită azi, da?
Am dreptul să-mi văd copilul.
Nu, Denny, te rog.
Denny, te rog, faci asta numai ca să mă rănești...
Știu ce credeți despre mine.
Ce crezi că credem?
- Că "Singur acasă" e filmul tău preferat? - Gura.
Nu-i nimic, merit miștourile. Sunt bolnav.
De fapt, cancerul e o boală.
Tu ai o dereglare psihosexuală care se manifestă deviant,
deci, pe scurt, ești dezgustător.
Am greșit că am venit aici. Mai bine plec.
Știi ce? O să stai jos.
- Și o să răspunzi la întrebări! - Erica!
- Ce vrei, Charlie? - Treci încoace.
Dle Herman, ați lucrat îndeaproape la recursurile lui Joe.
- Da, dar aș fi vrut să n-o fac. - De ce?
Pentru că încerc să mă vindec.
De când am fost eliberat,
fac consiliere plătită de stat și terapie particulară pe banii mei.
Am coborât din autobuze la zece străzi de casă
pentru că era un copil vizavi de locul pe care stăteam.
N-avem niciun drept să-l reținem pe tipul ăsta,
avem nevoie să coopereze, iar tu îl iei tare?
E un animal. Se dă la copii.
Mi-ai promis că o să-ți păstrzi calmul, Erica,
dar, de azi-dimineață, parcă ești o butelie gata să explodeze.
Dacă chiar e nevoie să știi,
azi am avut zi de vizite, iar tată fetei mele nu vrea
să mă lase s-o văd, așa că...
Bine, ai probleme personale, dar ghici ce.
Stai la coadă, toți avem.
Uită de chestiile astea, pentru că avem treabă.
Ce legătură are asta cu Ramsey?
Eu știu că am probleme, dar Joe nu și le-a recunoscut pe ale sale.
Era plin de ură și mânie și vorbea foarte rar,
iar când o făcea, vorbea mereu despre prima fată care l-a turnat.
Era obsedat de ea. Cred că i-ar face chiar rău.
- Tess Samuels? - Așa o cheamă.
Mi-e rușine că l-am ajutat pe Joe să depună recurs.
Mersi că ați trecut pe-aici.
Sunt mai bine acum.
Ba nu ești.
Să mergem.
- Dvs sunteți dna Cates? - Da, eu sunt directorul adjunct.
Charlie Duchamp, agent federal.
Încă n-am reușit să luăm legătura cu părinții lui Tess,
dar aș putea să vă răspunde la orice întrebare despre Joe Ramsey.
Am lucrat împreună ceva timp.
Apreciez.
Charlie, fugi!
O să-i tăiem calea!
Erica, nu hotărăști tu când s-o iei la fugă.
Dacă nu primesc vești de la tine în cinci minute, te dau în urmărire.
N-ai ținut pasul cu Erica?
- E rapidă. - Ești tu încet.
Charlie vrea o hartă din satelit a pădurii din spatele școlii.
E o zonă protejată. Are sute de hectare.
Nu-i nimic.
Știu că Tess ne poate ajuta să-l găsim.
Tess, sunt Charlie.
Vreau să-ți pun câteva întrebări.
Promit că n-o să fie întrebări grele, ca la vreo lucrare, o să fie ușoare.
Eu cred că ar trebui să așteptăm până vin părinții ei aici.
N-avem atâta timp, dnă Cates.
Acum, orice clipă contează.
Tess, când l-ai văzut pe dl Ramsey, hainele sale erau rupte?
Părea rănit cumva?
Ar putea fi observat mai ușor în vreun fel?
- Dnă Samuels? - Da.
Sunt Charlie Duchamp.
- Agent federal. - Sunt tatăl lui Tess.
Bună ziua.
Scumpo, ți-a zis ceva?
Am primit harta. Poliția locală cercetează pădurea.
- Ar putea fi oriunde. - La fel și Erica.
- E în regulă? - Nu știu.
S-a automutilat. Înseamnă că se urăște.
Victimele se învinovățesc.
Situația o să se înrăutățească pe măsură ce o să crească.
Ramsey a făcut o treabă pe cinste cu fata asta.
Bună.
- Unde ești? - Habar nu am.
La vre șase-șapte kilometri de școală.
Când te sun, răspunde!
Sunt în mijlocul pădurii, Ray.
Am doar o liniuță la semnal, și, dacă aș fi vrut să fug,
nu ți-al fi răspuns, da? Hai, mai lasă-mă acum.
Cu cine crezi tu că vorbești?
Nu lucrezi pe cont propriu, ai priceput?
Faci ce spunem eu și Charlie, când spunem noi.
Văd niște urme în noroi.
Erica?
Ești acolo?
Erica!
Taci. Știu unde e.
L-am găsit.
Ramsey e într-o casă pe Lefferts Drive.
Lefferts. Acolo stă soția lui.
Să mergem.
Tess, îți promit că nu-l mai las pe omul ăla să se apropie de tine.
Când îl prindeți pe animalul ăsta, faceți lumii o favoare și omorâți-l.
A plecat.
Când m-am întors, era în bucătărie. Am crezut că vrea să mă omoare.
- Nu v-a spus unde se duce? - Nu.
Mi-a umblat prin geantă și mi-a luat și ultimii bani.
Poftiți, dnă.
Mulțumesc.
Ei sunt copiii dvs?
Da. Joe se ducea în vacanță acolo în fiecare vară când era mic,
apoi ne-am dus și noi copiii.
Mâna de pe umărul copilului dvs, presupun că e tatălui, nu?
La început, n-am vrut să cred ce spunea lumea de spre el,
dar nu poți închide ochii atâta timp.
L-am exclus și din viețile noastre, și din poze.
- Unde sunt copiii acum? - Într-un loc sigur.
I-am înscris la școală la distanță de două comitate.
- N-am avut de ales. - Pentru siguranță...
Până îl prindem, puteți să vă duceți undeva?
Părinții mei locuiesc în Pittsburgh.
Am putea să ne ducem acolo.
Copiii ăia n-au fost singurele victime.
Dacă o lua de la locul de joacă, sigur o omora.
A fost prea la limită.
N-aveam de unde să știm că voia să o răpească așa.
De obicei, perverșii sunt ca niște viermi care nu ies pe lumina zilei.
Mă înșel cumva, Lowery?
Evaluarea ta tehnică
cum că, de obicei, sunt niște "viermi" e greu de combătut...
Nu face pe deșteptul.
S-ar putea să mai am niște informații despre dl Ramsey.
Fugarul nostru e un caz de studiu incredibil.
Pedofilii au o patologie comună
care, deși nu e de nereparat, poate fi un șablon
din care putem trage concluzii.
Uitați-vă la progresul abuzurilor lui Joe.
Prima victimă: foarte puțină expunere.
- A doua victimă: afecțiune. - Ajunge!
A treia victimă: prima oară când îi dă jos hainele.
- Ajunge! - Stați, că ajung imediat la subiect.
- Următoarea victimă... - Lloyd, taci odată!
E vorba de niște fetițe, da?
Are și ea niște probleme. Am vorbit cu ea. Termină odată, Lloyd.
Concluzia e că Ray are dreptate.
În mod normal, perverșii se feresc de lumina zilei.
Uneori, chiar și ani de zile.
Când, într-un final, acționează mânați de dorințele lor bolnave,
invariabil, încearcă și lucruri noi.
Dar obsedatul ăsta s-a aruncat cu capul înainte în locul de joacă,
așa că posibilitatea să acționeze prin violență directă e foarte mare.
E mult mai periculos decât am crezut noi până acum,
pentru că n-am văzut niciodată o patologie de abuz ca a lui.
Acum...
Subiectul e groaznic, nu zic nu, dar cred că ar fi cel mai bine
să-l abordăm din perspectiva cliniă, nu cea emoțională.
Că tot veni vorba de asta,
aș putea scrie o lucrare despre el care ar putea fi publicat așa repede...
Lloyd, Ramsey e un fugar pe care vrem să-l prindem, da?
Nu e ocazia ta de a redeveni învățător.
- Profesor, dar mă rog... - Nu te da la urs, Lloyd.
Charlie?
- Marisol, e totul în regulă? - N-ai răspuns la telefon, așa că...
- Putem vorbi un pic? - Da.
Hai să mergem jos.
Ray, poți tu să...? Te rog.
Încântat de cunoștință, dnă Duchamp.
- Marisol, nu e momentul potrivit. - Știu.
De-asta am sunat la agenție și am amânat zborul cu cinci zile.
Ne întoarcem pe 31.
Și putem amâna data din nou fără costuri în plus.
- Nu cred că putem. - Ba da, putem. Așa mi s-a spus.
Am făcut planurile astea când lucram la birou.
Slujba pe care o am acum..
Te înhață și te cuprinde, cum s-a întâmplat azi.
Trebuie să demonstrez că sunt capabil.
Dacă-mi iau concediu așa repede... N-ar fi chiar mișcarea potrivită.
Știam că o să faci asta.
"O să plecăm după ce o să fiu promovat."
"Plecăm în concediu după ce-mi fac echipa."
Nu sunt funcționar, Marisol.
- Nu fac ce fac alți soți. - Știu bine asta.
Și sunt mândră de tine.
Dar nimeni nu lucrează ani de zile fără pauză.
Nu e sănătos.
Duchamp.
Bine.
Trebuie să plec.
Ai spus că mă scapi.
- Ușurel, Joe. - Gura!
Mai lăsat fără bani și tot am făcut închisoare.
Acum e timpul să plătești.
Părea c-o luase razna, așa că am scos pistolul din sertarul de sus.
- Aveți un pistol în birou? - Reprezint nenorociți.
Nu apucasem să fac nimic, că Joe era deja deasupra mea.
Arma s-a descărcat, glonțul i-a trecut prin umăr
și s-a oprit în peretele ăla, dar mi-a smuls arma din mână.
M-a lovit în cap, dar când mi-am revenit, el dispăruse. Asta e tot.
Era împușcat, dar tot v-a doborât?
Am 76 de ani, mucosule.
Dacă eram de vârsta ta, dădeam și eu cu tine pe jos.
Liniștește-te, tataie. Vreau să-mi dau seama cât de grav
e rănit omul nostru. Ce calibru avea arma? 9 mm?
- Da, o armă de bărbat. - Calibru mic, distanță mică.
Poate să fugă, dar o să aibă o hemoragie ușoară.
O să-i fie mai greu.
Acum că e rănit, o să fie și mai disperat.
Am eu o întrebare rapidă.
- De ce mai trăiește fermecătorul ăsta? - Du-te dacu', puștiulică.
Vezi? De-abia l-am cunoscut și tot îmi vine să-l împușc.
Am mai auzit asta.
De ce nu l-a împușcat? Doar avea o armă.
Poate că-i era teamă că cineva i-a auzit bătându-se, așa că fugit.
Plus că era împușcat, așa că nu voia decât să fugă și să se trateze.
- Aveți un BMW verde? - Da. De ce?
A fost găsit abandonat la câțiva kilometri distanță, cu sânge pe scaune.
Mai întâi Tess, apoi avocatul care nu l-a scăpat de acuzații...
Joe Ramsey caută să se răzbune
pe toți cei pe care-i consideră vinovați de încarcerarea lui.
Jules, asigură securitatea judecătorului și procurorului
din cazul "Ramsey", precum și securitatea celorlalte victime.
Am înțeles.
Știa că avocatul și-ar fi dat seama, într-un final,
că-i lipsește mașina, așa că a trebuit s-o abandoneze.
Zona e plină de imobile. Putea s-o ia în orice direcție.
Așa începe tragedia.
Mai întâi vizitele-surpriză la birou,
apoi ignori apelurile soției.
E vorba de vacanța noastră din Saint Barts.
Nu e un moment potrivit acum din cauza aglomerației la muncă.
Apoi, începi să-ți anulezi vacanțele din cauza slujbei.
Tu, prietene, ai luat-o pe calea lui Ray și Christina.
Eu și Marisol suntem bine, Ray.
Dacă o fată care arată ca ea mă invită la Saint Barts,
eu nu mai stau pe gânduri.
Ar trebui să vizitezi cândva și Fire Island, Charlie.
- Am auzit că e minunat acolo. - Ați terminat de sporovăit?
Am două cuvinte pentru tine: Josh Pollack.
E cel mai bun avocat specializat pe divorțuri din N.Y.
Te sfătuiesc sincer să răspunzi.
Știu unde a plecat!
A oprit cum a văzut ceva de care avea nevoie.
Linia de demarcaj cu Boston-ul.
Da. Am zărit câteva trenuri pe drum încoace,
dar el de acela avea nevoie
fiindcă, de îndată ce l-a văzut, și-a abandonat mașina.
Ce faci?
Uimitor câte poți învăța când stai șase ani în spatele biroului, Ray.
Monitorizez toate opririle la linia de demarcaj,
legate de dosarul de caz al lui Joe.
Dacă are de gând să le vină de hac
tuturor celor pe care-i consideră vinovați de condamnarea lui...
Carla Rodriguez, asistent social
care a depus mărturie în urmărirea judiciară.
Are un birou pe Strada Charles,
la a cincea intersecție după linia de demarcaj.
- Ray, sună la... - Sunt deja pe fir.
Mi-a răspuns robotul.
Dacă e în ședință, e posibil să-și fi închis telefonul.
Trebuie să ne grăbim.
Agenții federali!
Dră Rodriguez, agenții feder...
Ajutor! E înăuntru! Grăbiți-vă!
A fugit pe scara de incendiu!
- Fugi în partea cealaltă! - A fugit prin spate!
Să mergem. Mă ocup eu de aripa estică a clădirii.
Băiețașul e înarmat, așa că eu rămân aici.
La fel și eu.
Cel puțin, supravegheați și strada cealaltă, bine?
Și sunați-l pe unul dintre agenți dacă vedeți ceva.
Mamă, nu pot să vorbesc acum.
Fiindcă mă ocup de-un caz!
Fiindcă așa vorbesc polițiștii!
Mamă, sunt la pământ!
L-am pierdut, dar cred că e la sol.
Du-te peste drum, eu îl învălui, iar apoi îl încolțim!
- Ești bine? - Da. A coborât la metrou.
Bună.
Nu te mișca.
Ameninți cu arma un agent federal.
Eu nu le fac rău copiilor, ci îi iubesc.
Așa priviți voi lucrurile?
Apasă de trăgaci.
M-aș bucura să mor, știind c-am prins un gunoi ca tine.
Eu cobor la următoarea stație, iar tu rămâi în metrou.
Dacă te miști, deschid focul.
Iar am avut noroc... Am ajuns la 20 de secunde
după ce s-a baricadat în biroul unui asistent social.
I-a căzut rețeta asta din buzunar când l-a dărâmat pe Lloyd.
Când l-am încolțit eu.
Cred c-a înșfăcat cardul soției când i-a furat banii.
Fă rost de numărul de cont și pune-l sub urmărire.
Doamne, ia uitați-vă la desenele lui Tess...
S-a desenat foarte mică. Înseamnă că se simțea slabă.
Nu și-a desenat nici părinții,
ceea ce denotă că se simțea total vulnerabilă,
ca și cum nimeni n-o putea ajuta.
De ce ai luat dosarul asistentului social?
Conține vreo informație pe care noi n-o știm?
Nu prea, dar profilul lui Ramsey e unic.
Dacă aș putea să găsesc o cale de a-l expune...
Lloyd, nu ți-am mai spus că n-o să scrii niciun articol?
În niciun caz n-o să publici că faci parte din echipa asta,
fără ca cei din închisoarea de maximă securitate
să nu te măcelărească la întoarcere.
Exact acolo o să aterizezi. Nu mai fi așa egocentric.
- Bună. - Ieși.
Pari furioasă.
Ultima oară când erai nervoasă, am aterizat în pumnul tău.
Aș face bine să mai liniștesc apele, pentru siguranța mea.
Știu că sunt un nemernic, dar sunt și un doctor priceput.
Părinții care nu-și pot proteja copiii tot rămân cu ei,
iar eu nici măcar nu pot să-l văd pe al meu?
- Nu e drept. - Ai dreptate.
În ciuda izbucnirilor de furie semi-psihotice,
deții instinctele de protecție
necesare pentru a fi o mamă minunată.
Mai presus de toate, deții fără îndoială acest instinct.
Nu vreau să discut cu tine despre asta, bine?
Tu nu ești prietenul meu.
Nici nu încerc să-ți fiu prieten.
Te mențin pe linia de plutire, ca să ne putem face toți treaba.
Pot să-mi onorez slujba. O să fac cum m-a sfătuit Charlie.
O să-mi reprim emoțiile și-o să mă concentrez pe muncă.
- Eu nu te-aș sfătui să faci asta. - Ieși de-aici, Lowery,
până nu-mi revărs iar furia asupra ta!
Dă-mi arma ta, vreau să omor niște oameni.
Poftim?
Tu te joci de-a doctorul, eu mă fac că sunt G-Man.
G-Man face parte din FBI.
I-ai spus Ericăi să-și reprime emoțiile?
Ai făcut Medicina la vreo școală din Guatemala, Charlie?
Trebuie să se concentreze pe misiunea actuală.
Trebuie să-și elibereze emoțiile, idiotule.
Tatăl ei a fost ucis, iar copilul i-a fost luat de lângă ea.
Are probleme cu stăpânirea furiei, iar tu-i spui să-și reprime emoțiile.
Tocmai m-ai făcut "idiot"?
Tot ce-i posibil.
Am informații despre cardul de credit.
A fost folosit recent la o băcănie din Portland, Maine.
Cum naiba a ajuns acolo?
Mă îndoiesc că tipul știe să pornească mașina fără cheie.
Se îndreaptă spre Canada.
- Granița măsoară 983 km. - Nu trece pe la graniță.
Poza de la pescuit, din casa soției lui...
Era un semn către Bar Harbor.
Soția lui spunea că-și petrecea verile acolo când era copil.
Cunoaște zona.
Un feribot face legătura între Bar Harbor și Canada.
Dau alarma la toate granițele principale și la feribot.
Bine. Sună la filială și fă rost de-un avion și o mașină.
O să mă omoare directorul.
Erica! Lasă văicăreala, că avem treabă.
Alo, tu ești rănit. Rămâi aici.
- Apreciez efortul. - Mulțumesc, Raymond.
Lasă îngâmfarea!
Julianne... Ridică mâna dreaptă.
Julianne Simms, te deleg, în calitate de agent federal,
să-l supraveghezi pe acest deținut, aflat sub eliberare provizorie.
- Accept? - Nu ne-am căsătorit, Julianne.
Da, sigur... Da.
În regulă.
Să nu creezi probleme, nătângule.
Copiii sunt tare simbolici, mai ales când își exprimă o traumă.
Modul de manifestare îi eschivează de la relatarea traumei.
Spre exemplu, în acest desen,
Tess s-a autosubstituit prăzii unui animal.
Asta fiindcă chiar asta și era. Mă întreb de ce-o fi ales o pasăre.
De ce nu un urs sau un tigru? Ceva mai feroce.
Catarama lui...
Scumpo, ți-a spus ceva?
Dumnezeule...
Ce-ai spune dacă un pedofil ți-ar urmări ție copilul?
L-ai întreba dacă l-a atins, dacă a pus mâna pe el.
Tatăl lui Tess n-a întrebat-o așa ceva.
Scumpo, ți-a spus ceva?
Voia să știe dacă Joe i-a spus ceva,
dacă a încercat s-o convingă să spună adevărul.
Există numai trei oameni care știu că Joe e nevinovat:
Joe, Tess și tăticul ei.
- Nu reușesc să te înțeleg. - În regulă.
Istoricul bolii menționa că profesorii lui Tess
știau c-o supără ceva,
așa că a fost chestionată, consultată de niște doctori
și, într-un final, a mărturisit că e abuzată.
A fost foarte curajoasă, dar să-ți denunți propriul tată...
Niciun copil de opt ani nu-i chiar atât de curajos.
Între timp, adulții încearcă să-i smulgă răspunsuri.
"Cine ți-a făcut asta, Tess?" "Trebuie să ne spui, Tess."
În tot acest timp, tatăl ei e-n cameră cu ea,
țintuind-o cu privirea și speriind-o de moarte.
Așa că alege pe cineva:
un bărbat pe care-l vede zilnic la școală, Joe Ramsey.
Dar au existat cinci victime.
Erai părinți bine intenționați, dar isterici,
care au auzit că psihologul școlii e un pedofil.
"Hai, scumpo, nouă poți să ne spui. Mami și tati n-o să se supere.
Nu e vina ta. O să ne supărăm dacă ții totul secret.
Nu ne ascunzi nimic, nu?
Spune-ne când te-a molestat dl Ramsey."
- Se poate întâmpla asta? - S-a și întâmplat asta.
Procesul grădiniței McMartin, Cazul Tonya Craft.
Amestecă părinți îngroziți, copii speriați,
asistenți sociali slab pregătiți și o acuzare ambițioasă
și vei deveni martora unui proces modern de vrăjitoare.
- Unde pleci? - În Massachusetts.
Iar tu mă conduci,
fiindcă mama nu m-a lăsat niciodată să dau de permis.
Nu putem pleca. Sunt delegată cu supravegherea ta.
N-ar trebui să fim nici aici.
Ai dreptate, dar asta e șansa ta să devii agent federal,
în locul cuiva care a fost dat afară din Academie
din cauza problemelor psihiatrice.
Îmi pare rău, dar e evident pentru mine.
Nu pot să fac asta...
Stai să-l sun pe Charlie.
Ne va refuza. Am nevoie de dovezi
înainte să-i expun versiunea mea lui Charlie.
Trebuie să vorbesc cu Tess.
Vrei să ies în afara zonei protejate,
să conduc pe autostradă...
Am agorafobie, tacofobie și neofobie parțiale...
Eu am fobie să trimit oameni nevinovați la închisoare.
Ca să nu mai spu că Tess încă locuiește cu tatăl ei,
ceea ce înseamnă că trăiește-n Iad.
O să-ți explic problema și o să te ajut,
dar trebuie să plecăm imediat.
Îți promit că totul va fi bine.
Bună ziua, dnă Samuels.
Posibil să vă amintiți de mine de la școală.
Eu sunt agent special Lloyd Lowry,
iar dânsa e colega mea, Julianne Simms.
Mai avem niște întrebări pentru dvs.
- Sigur. Intrați. - Mulțumim.
- Vă simțiți bine? - A fost un drum lung.
Bună, Tess.
Cu ce vă pot ajuta?
Ne întrebam dacă mai aveți vechile carnete de elev ale lui Tess.
Când îl vom acuza pe dl Ramsey, vrem să expunem efectele adverse
pe care le-a exercitat în toate aspectele vieților victimelor sale,
inclusiv în evoluția lor școlară.
Da... Trebuie să le caut.
Am aprecia enorm. Vă mulțumim mult.
Tess, mă întorc imediat.
- Du-te și vorbește cu ea. - Nu!
- Poftim? - Tu ești doctorul.
N-o să-și pună sufletul pe tavă în fața unui bărbat,
plus că tocmai ai condus pe autostrada I-95.
Discuția cu un copil e floare la ureche.
Bună.
Eu sunt Julianne.
E-n regulă.
Am venit aici fiindcă ne întrebam
dacă n-ai vrea să ne mărturisești ceva...
Ceva ce, poate, n-ai putut să spui nimănui încă.
Știu cum e să simți stres și tensiune
și să ai senzația că nimeni nu înțelege ce simți.
Știu cum e să simți că ți-e teamă...
Ție nu trebuie să-ți fie teamă, fiindcă noi vrem să te ajutăm.
Am primit un pont. Un tip care se potrivește descrierii
alimentează pe strada nouă, exact lângă Bar Harbor.
Bine, redirecționez eu pontul. Tu continuă acolo.
E la numai 3,2 km depărtare.
Ajungem acolo înaintea poliției locale.
Ajung acolo în două minute.
Tess, lumea îl urmărește pe dl Ramsey.
Ar putea deveni periculos.
Dacă ai ceva de spus, ceva ce ai păstrat secret,
trebuie să spui acum.
Bine. Tess, nu avem prea mult timp.
Nu trebuie să spui nimic. Dă din cap, dacă vrei.
Dacă ascunzi ce s-a întâmplat, poți să încuviințezi din cap.
E vremea să fii curajoasă, Tess. E-n regulă.
Ce naiba faceți?
Doamnă, se petrece ceva sub acoperișul dvs și trebuie...
Plecați imediat sau îmi aduc arma.
Tess, fii curajoasă acum. Poți să încuviințezi din cap.
Ieșiți!
Coboară geamul și scoate mâinile la vedere!
Dacă nu răspunzi, deschidem focul!
Ne putem descărca muniția.
Bine. Deschide focul la trei!
- Unu, doi... - Nu trageți!
Scoate mâinile la vedere!
- E înarmat! - Lasă arma jos, Joe!
Împinge arma sub mașină.
Am spus să-ți împingi arma sub mașină!
- Ce se petrece? - E apel de urgență de la Julianne.
Trece-o pe difuzorul mașinii.
Jules, e totul în regulă?
Charlie, Ray? Ramsey e nevinovat.
E victima isteriei și a exagerărilor.
Nu e un criminal.
Ciudat, fiindcă nu se dezlipește de arma din mână.
N-a făcut rău nimănui de când e evadat.
Putea să-și împuște avocatul, să atace asistenta socială,
dar a ales să apeleze la oamenii care-l putea ajuta,
mărturisind adevărul, redeschizând cazul și schimbându-și mărturia.
E un om disperat, însă nu e un om rău.
Tatăl lui Tess e vinovat, nu Joe.
Vă rog să-l credeți...
Taci din gură! Lloyd, ai dovezi?
Nu, dar am văzut ceva în ochii lui Tess, Charlie.
Sunt doctor și-mi dau seama când cineva ascunde ceva.
Cred că glumești, Lloyd... Închide telefonul, Shea.
Împinge-ți arma sub mașină, Joe.
Împinge-ți arma sub mașină! E ultima oară când îți repet.
E cineva înăuntru!
Nu... nu!
În genunchi!
- Încetați! A îndurat destul! - În genunchi.
Lloyd ar putea avea dreptate.
Dacă Joe era periculos, n-ar fi fugit cu el și copiii.
Gata cu discuțiile.
Joe!
Noi prindem evadați și îi predăm, atâta tot.
- La ce vă gândeați?! - Că omul e nevinovat.
Slujba noastră e să prindem evadați, nu să-i interogăm și să-i judecăm.
Dar dacă te înșeli, Charlie?
Un pedofil acuzat evadează, apoi e aruncat iar în pușcărie.
Numai notorietatea îl va omorî cu zile peste un an.
Ar putea avea viață mai lungă în închisoare decât voi doi.
Mă gândesc serios să vă dau afară din echipă.
A fost o porcărie!
Plecați odată.
Picior rănit, eliminare din joc...
Iată cu ce te alegi când intri în horă, nătângule.
Aveți un mesaj nou.
Bună, eu sunt.
Eu o să mă duc cu Sarah, colega mea de muncă.
Aș prefera să merg cu tine, dar bănuiesc că nu se poate.
Ne vedem pe 31.
Voiam să-mi predau mobilul.
Mereu credem că oamenii importanți vor rămâne mereu în viețile noastre,
până când aceștia dispar.
Ar trebui să te duci.
Zborul ei a decolat deja.
Fiica mea mi-a spus ceva.
Îmi pare rău...
Avem nevoie de mai mult pui pentru săptămâna viitoare, Tim.
Salut. L-ați prins?
Da, tocmai l-am prins.
Să mai fac lumii o favoare și să omor animalul?
Luați-l de-aici!
Mă întorc imediat.
Unde naiba suntem?
Charlie Duchamp, agent federal.
Am o femeie aici care vrea să-și vadă copilul.
Erica... Ar trebui să te trezești pentru asta.
Du-te.
Comentarii pe www.tvblog.ro
Iată eliberarea emoțională de care vorbeam eu.
Traducerea și adaptarea: veverița_bc & Cookie @ www.titrări.ro