Traducerea și adaptarea: Ionuț666 & Shadow
Ascultați aici! Biserică degenerată!
V-am dat casa mea, a spus Domnul, și ați pângărit-o cu atrocități!
Acest papă e un afemeiat abominabil!
Mai e vreo crimă de care să nu fi fost acuzat?
E mai josnic decât bestiile care se târăsc sau târfa roșcată din Babilon!
Florența va plăti pentru lăcomie și cămătărie
când vă va duce spre pierzanie!
Care a fost boala care l-a răpus pe Djem, frate?
- Malarie. - A luat-o din mlaștinile noastre?
- Mă tem că am luat-o și eu. - Nu, dragostea mea.
Cred că ai inima frântă.
Cred că nu voi mai avea niciodată un prieten ca el.
Mă vei avea întotdeauna pe mine.
Am auzit servitoarele vorbind
că din proprietățile lui s-a plătit zestrea mea.
Cred că știi prea bine, dragostea mea, că tatăl nostru are suficiente resurse.
Dar... dacă e adevărat, Cesare, nu m-aș putea căsători cu Giovanni Sforza,
oricât de chipeș ar fi.
- Cine ți-a spus că e chipeș? - Atunci e urât?
Ce soartă.
Nu e urât.
Are trăsăturile și prestanța nobiliară a familiei Sforza.
Armatele și castelele familiei.
Toate acele lucruri pe care toți
le-am putea câștiga și care l-ar ajuta pe dragul nostru tată.
Înveți repede, Lucrezia.
Nu îndeajuns de repede.
Spune-mi din nou din ce cauză a murit dragul de Djem.
Febra mlaștinilor.
Un țânțar... mi-a omorât maurul.
Nu m-ai minți, frate?
Cred că ar trebui să dormi, dragostea mea.
Poate că un țânțar m-a mușcat.
Nu te neliniști, Sfinția ta. Îmi cunosc fiica.
- Sufletul ei e mai bolnav decât trupul. - Așa e?
Schimbările care se produc o copleșesc. Se va mărita curând.
Și-a pierdut maurul.
Tatăl ei comunică numai cu Dumnezeu sau cu frumoasa Farnese.
- Tonul este inadecvat, doamnă. - Atunci iartă-mă.
Dar fii sigur că o voi aduce în stare perfectă de sănătate
și amândoi vom avea plăcerea de a o vedea pășind până la altarul Sf. Petru.
Mă tem că nu se va întâmpla.
Nu te neliniști, dragostea mea.
- O voi îngriji cum se cuvine. Îți promit. - Nu, nu m-ai înțeles.
Oare?
- Nu vom avea amândoi acea plăcere. - De ce nu?
Descendența familiei Sforza e de viță nobilă.
Au cerut să nu fie... sămânță de scandal.
- Vrei să spui... - Vreau să spun că nu poți participa.
- Din cauza... - Din cauza trecutului tău!
Dumnezeule!
Dacă toată Roma știe!
- Nu face asta. - Ascultă, eu...
Nu face asta, Rodrigo!
Un mariaj ca acesta cu participarea familiilor regale ale lumii creștine...
E unica mea fiică!
Pentru o femeie care se zvonește că a fost curtezană...
Îmi frângi inima!
- E imposibil. - Vrei să i-o frângi și pe a ei?
- O să mă revanșez față de tine. - Cum?
Ce e el, Micheletto? Benedictin sau franciscan?
Aparține ordinul dominican, Eminență.
- Atunci unde e castronul pentru pomană? - Încă nu a găsit unul.
Dar îl va găsi.
Având castronul pentru pomană, va putea intra în Florența.
Va trimite rapoarte... Ce aude și ce vede.
Atunci fără crime?
Vestea aventurii tale nefericite din Napoli a ajuns la urechile tuturor.
Momentan trebuie să ne mulțumim doar cu informații...
Despre întâlnirile lui Della Rovere, unde călătorește.
- În plus, călugării nu ucid. - Nu.
Cer pomană și se roagă, Eminență.
Are și un nume călugărul acesta?
Giancarlo, la dispoziția ta, Eminență.
Cicatricile te trădează. Nu te lăsa descoperit.
- Ești palidă, frumoasă Lucrezia. - Da, am fost bolnavă.
Prietenul meu maur îmi apare în vise.
Nu te mai gândi atât de mult la Djem, draga mea.
Are un secret pe care nu-l poate spune.
Frumoasele lui buze se deschid, dar nu iese niciun sunet.
În visele tale?
Trebuie să sărut buzele lui pentru a le alina.
Draga mea.
E permis, domnișoară Giulia, să săruți un maur mort în vis?
Toate lucrurile ne sunt permise în vise.
Uită-te în oglindă, Lucrezia.
Tu însăși ești un vis pentru oricine.
Aș putea fi fericită în rochia asta. Dar îmi vor trebui lecții în ale sărutului.
Curând va trebui să-l sărut pe lordul Sforza.
Contractul zestrei a fost încheiat.
Iar Pesaro aduce cu el 5.000 de cai și de două ori mai mulți soldați.
O contribuție valoroasă pentru armatele papale.
Îndeajuns pentru a împiedica orice...
alianțe ticăloase de duci insolenți pe care Della Rovere îi poate aduna.
Posibil.
Mă întreb... Ar îndrăzni să atace Franța?
Sfinția ta?
Regele spaniol ne-a cerut binecuvântarea pentru cucerirea acestui nou continent.
Poate că e timpul pentru noi să ne întărim legăturile
cu țara strămoșilor noștri.
Primul e sărutul pur, plin de promisiuni, ca acesta.
E ușor.
Apoi e sărutul plăcerii care începe să promită.
Le cunoști pe toate?
Pe toate. Sunt mult mai multe.
Orice femeie trebuie să le știe.
Arată-mi.
Mama l-a sărutat pe tata așa?
Te-ai supăra dacă a făcut-o.
Iar tu l-ai sărutat ca acum?
Hai să-ți ajustăm rochia.
Iar rochia ta, domnișoară Giulia,
ce culoare ai ales să fie?
M-am gândit la o rochie de culoarea caisei.
Rochia favorită a mamei mele e de culoarea caisei.
Trebuie să ai grijă să nu o eclipsezi.
Mă tem că nu se poate întâmpla.
Ce vrei să spui? Ai avertizat-o deja?
Nu ai auzit?
Încă un secret.
- M-am săturat de secrete. - Nu e niciun secret.
Atunci spune-mi. Ce nu am auzit?
Mama ta... Nu vine la nunta ta.
E o prostie, Giulia Farnese. Sigur că vine.
Mă tem că tatăl tău a hotărât altceva.
Tatăl... Tatăl meu niciodată...
- Mă tem că... - Trebuie să vorbesc cu el.
- Tată! - Suntem aici, Lucrezia.
Ai venit să ne arăți rochia?
E mult mai frumoasă decât mi-am putut imagina!
Tu ești papa Romei.
Dar cu siguranța nici papa de la Roma
nu-i poate interzice mamei să vină la nunta mea?
Doamne.
Mă mărit bucuroasă cu cine alegi, fac ceea ce-mi cere politica ta.
Familia Borgia se va uni cu Sforza, dar oricât de nobilă e descendența lor,
nu-i pot interzice mamei să vină la nuntă.
Nu, dar acestea sunt niște probleme care te depășesc, draga mea fiică.
Dar le învăț, Sfinția ta!
Ea a fost odată o curtezană, iar tu ești papa Romei.
Dar ai iubit-o odinioară. La fel ca mine acum.
Iar mama mea va fi prezentă la nunta mea.
Haide, surioară. Să vorbim în altă parte.
Te rog, Sfinția ta! Am nevoie de amândoi!
De mama și tatăl meu!
Pomană pentru numele lui Dumnezeu.
Niciodată nu a fost o femeie mai distrusă decât mine
într-un asemenea mariaj cu un asemenea soț.
Penelope, draga mea.
Îți urez multă sănătate.
Cum sunt oamenii buni de la țară?
Se pare că fac mai puține lucruri josnice decât cei de la oraș.
Ce alegeți, domnul meu, comedie sau tragedie?
E nunta surorii mele. Vreau să o văd zâmbind.
Poate că una dintre comedii, Terentiu sau Plaut?
Care e diferența dintre ele?
Comediile lui Terentiu au rafinament. - Rafinament.
- Rafinamentul e bun. - Da.
Cele ale lui Plaut sunt cunoscute pentru vulgaritatea lor.
Vulgaritatea e și mai bună.
A scris despre codoașe, proxeneți și curtezane.
Tot sunt mai bune.
- Cine e?! - Ea e...
- Dacă îi știu numele? - Măcar îi știi numele?
Nu.
Bogăția Florenței mă uimește, Don de Medici.
Băncile.
Cei din familia Medici sunt bancherii lumii.
Pentru Vaticanul însuși.
- Savanarola o numește cămătărie. - Iar tu cum o numești?
Dobândă.
Poate că se înșeală cu băncile Medici,
dar are dreptate în legătură cu papa Borgia.
Mărețul nume al lui Alexandru este renumele orașului Napoli.
Știe că Franța vrea să-l revendice, Știe că Spania vrea să-l revendice.
O va îndârji pe una împotriva celeilalte ca un păianjen cu două muște.
Iar tu... Care e câștigul tău?
Nu am niciun câștig.
Dar, dacă sunt forțat să aleg, mă voi duce în Franța
și îi voi cere regelui francez să invadeze frumoasa noastră Italie.
Italia? Există o asemenea țară?
Este un teritoriu, dle Machiavelli,
format din mai multe principate... principatul Milanului,
republica frumoasei voastre Florența,
principatele Romei, statele papale...
Iar la sud, Napoli.
Borgia și-a promis fiica spre căsătorie unui Sforza.
Își vă căsători fiul cu o spanioloaică sau venețiană,
fiul mai tânăr cu o florentină sau napolitană.
Va țese o plasă în jurul Italiei care s-ar putea să nu mai existe.
Va înghiți Florența voastră, Veneția, Milanul,
iar Italia va exista atunci, seniorul meu, sub conducerea sa.
Cuvinte profetice.
- Ești cumva... vărul lui Savonarola? - Nu. Dar mă voi întâlni cu el.
L-am văzut predicând.
Poți să-mi explici, cardinale,
de ce regele Franței ar strânge o armată și și-ar invada vecinii?
Pentru că vrea Napoli.
Așa că tu dai Napoli Franței, iar Franța îți dă ție...
Roma?
Nu vreau Roma.
Vreau doar să restabilesc gloria Sfintei Biserici.
- Ca papă? - Ca umilul ei servitor.
Într-adevăr.
Și... ce vrei de la Florența?
Nimic.
Atunci nu te vom taxa.
Nu m-ați înțeles. Cer ca Florența să nu facă nimic.
Lăsăm acei barbari francezi să mărșăluiască prin principatele noastre și noi să nu...
Nimic.
E o problemă diferită. Care te va costa ceva.
Avem un oaspete?
Unul care a auzit strigătul tău de ajutor.
Unul care te-a iubit când erai mai tânără.
Unul care s-a dat la o parte când i s-a cerut.
Dumnezeule!
Theo!
- Și ai venit... - Nu ca amant, Doamne ferește.
Ca odinioară soț, ca prieten, dacă e nevoie.
- Câți ani au trecut? - Să nu vorbim de ani.
Papa mi-a interzis să merg la nunta fiicei mele, Theo.
Așa cum mi-a interzis și mie să mai fac parte din viața ta.
Dar dragostea noastră era terminată.
Dragostea mamei pentru fiica ei nu moare niciodată.
Dacă pot să-ți ofer alinare în orice fel...
Totuși îi va permite domnișoarei Fernese să fie acolo...
Lângă el, în fața tuturor.
Un papă poate să-și facă amanta publică?
- Acest papă poate și o va face. - Ea e de viță nobilă, iar tu nu ești.
Nobilimea are propriile legi, propriile reguli, iar noi...
suntem oameni de rând, draga mea.
Și am avut plăceri comune, nu-i așa?
Rămâi și cinează cu mine, Theo.
Povestește-mi cum a fost viața ta.
În momente ca acestea am nevoie de prieteni de nădejde.
- Regele Ferrante din Napoli? - E prea bătrân pentru a participa.
Fiului său, Alfonso?
Trebuie să-i oferim un loc de onoare.
Între familia Salviatis și Colonnas, poate?
Și să-și taie gâturile?
Un deznodământ cu siguranță foarte râvnit.
Dar nu în catedrală Sf. Petru, și nu la nunta fiicei noastre.
- Unde stă dogele Veneției? - Lângă ambasadorul florentin, Machiavelli.
- Să comploteze împotriva noastră? - Deja o fac, tată.
Nu...
Veneția va sta lângă...
ambasadorul spaniol.
Florența lângă ambasadorul Sfântului Imperiu Roman.
O alegere înțeleaptă, într-adevăr.
- Dar mai e o încă o persoană, tată. - Da?
- Ia-o de la capăt. - Mama mea.
Așadar, în față... familia Sforza.
În spatele lor, Alfonso din Napoli șo Sancia din Napoli.
O să-mi lipsească mult compania ta, Vanozza.
- Eminența voastră. - Pentru tine sunt eminent?
Soțul mamei mele.
- Ar trebui... - Sună ca o ghicitoare.
Dacă soțul mamei mele nu este tatăl meu, atunci cine e?
- Îmi cer scuze, ce ar trebui să faci? - Să mă retrag.
Înapoi la ferma pe care ți-a cumpărat-o papa?
Dar nu era papă pe atunci, nu-i așa?
Nu, nu, stai jos.
- Suntem toți prieteni. - Așa sper.
Dacă nu, chiar rude.
Când mă gândesc că ai fi putut fi tatăl meu...
Cred că nu.
Aș fi fost diferit, mamă?
Mai liniștit?
Poate, să îndrăznesc sa zic, fericit?
- Ai păstori pe dealuri, Theo? - Desigur... Eminență.
Cântă la nai, ca în "Georgicele" lui Virgil?
Se îndrăgostesc de păstorițe?
Dorm în codrul liber... Vara se pârjolesc, iarna îngheață...
Nu duc o viață de invidiat.
Et in Arcadia ego.
Trebuie să-mi traduceți, Eminență. Sunt un simplu fermier.
Și-n Paradis există moarte.
Cesare...
Eu un simplu citat, mamă, din marele poet Virgil.
Că veni vorba de Paradis... ce face micuța noastră logodită?
E mai bine. Doarme buștean.
Atunci s-o lăsăm să se odihnească.
Tu, Theo, trebuie să-mi vorbești despre oi. Sau capre...
Părinte Savonarola.
Cine mă deranjează dimineața?
Sunt cardinalul Giuliano Della Rovere, frate.
Am auzit de tine.
În haznaua aceea care se numește Roma.
N-a fost întotdeauna așa.
Odinioară a fost curată și poate fi din nou așa.
Tu... Vorbești despre puritate.
Vino la lumină.
Simt ceva din partea ta.
Am avut o viziune, cardinale, a unei mari armate din nord,
cu tunuri de care nici n-am auzit, scuipând foc și distrugând totul.
Femeile erau moarte în pat.
Pruncii le erau răpiți de la sân și izbiți de zidurile cetății.
Armata asta...
va mărșălui înspre sud asemeni hoardelor păgâne înspre Roma,
invitate de un cleric îmbrăcat în roșu.
Tu ești acela, cardinale Della Rovere?
În această viziune a dv., papa a fost destituit?
Văd castele în flăcări...
Văd sângele șiroind pe străzile din orașe...
Văd trupul umflat al acestui papă Borgia,
ponegrit de sifilis, mort în Piața Sf. Petru.
Nimeni nu-ndrăznește să se apropie de el.
Tu vei fi acela, cardinale, care va aduce această apocalipsă?
Tu ești preotul îmbrăcat în roșu?
Am înțeles că altețele regale spaniole
doresc să-l examinăm pe acest sălbatic?
Da, Sfinția Voastră.
A fost adus de Cristofor Columb de pe noul continent?
Da, Sfinția Voastră.
Am auzit zvonuri despre orașe doar din aur.
Despre râuri care curg peste așternuturi din pietre prețioase.
Sălbaticul aceste ne poate spune despre așa ceva?
Nu ne pasă de aur sau argint, cardinale Sforza.
Gândurile noastre se îndreaptă către sufletele barbarilor de acolo.
Către izbăvirea lor.
Așa e, Sfinția Voastră.
Aici avem un exemplu cum iubirea față de singurul Dumnezeu adevărat
poate pătrunde și-n inima cea mai barbară.
Arată-ne!
Vorbește!
Cred într-Unul Dumnezeu...
Din ce Eden ai fost smuls?
Eden.
A fost un Paradis, Eminența Voastră.
A fost?
Regina Isabella solicită ca papa să binecuvânteze cuceririle din America.
Îi va îndrepta pe acești sălbatici înspre unicul Dumnezeu.
În schimbul a ce?
Fernando și Isabella de Spania vă vor sprijini scaunul papal.
Sprijin fără rezerve și fără echivoc?
Desigur.
Cum rămâne cu Napoli?
Maiestățile lor catolice se așteaptă ca Roma
să le sprijine pretențiile seculare în această privință.
Dumnezeul meu...
Nu pot dezlănțui un asemenea haos pe pământurile mele...
fără un semn.
Ajută-mă, Doamne.
Aveți permisiunea, părinte, să ascultați confesiunea unui păcătos?
În numele Tatălui, al Fiului și-al Sfântului Spirit.
Am păcătuit... cu gândul, părinte...
Acum am de gând să păcătuiesc cu fapta.
- Spune-mi. - Eu...
Poate cineva păcătui pentru binele suprem?
Nu înțeleg...
Poate cineva vărsa sânge pentru a scăpa lumea de un rău și mai mare?
Trebuie să-mi spui despre ce e vorba, fiule.
Sunt pe cale să convoc o armată să mărșăluiască înspre sud.
O armată ce va dezlănțui haosul războiului pe preafrumoasele noastre pământuri.
Vorbești de... o invazie?
Ești un duhovnic, părinte, sau un inchizitor?
Sunt un simplu preot, dle cardinal.
Cum de știi că sunt cardinal?
Din ce ordin faci parte?
Sunt un călugăr cerșetor din ordinul Sf. Benedict.
Tu... ești un spion Borgia.
Dumnezeule...
Ale tale buze sunt mai dulci decât ale nevestei.
Trebuie ca și buzele nevestei să fie dulci, nu?
Mai degrabă beau apă murdară decât s-o sărut.
Mi-ați promis ceva vulgar.
E Plaut, stăpâne. Mai mult desfrâu n-o să găsiți.
Aveți nevoie de lecții de desfrâu?
Să înlocuim "buze" cu "sâni".
- Sâni? - Da.
"Ai tăi sâni sunt mai dulci decât ai nevestei."
Dumnezeule, ai tăi sâni sunt mai dulci decât ai nevestei.
Deja e mult mai bine.
Acum să vedem sânii... mai înainte menționați.
Dumnezeule, ai tăi sâni sunt mai dulci decât ai nevestei.
- Cu toții trebuie să ne căsătorim? - Cine știe...
Într-o bună zi, nu prea îndepărtată, până și tu te vei căsători...
La ce te ajută o căsătorie, tată?
Stai să-ți explic, micuțule.
Italia...
E ca o mare cizmă divizată în mai multe regate.
La nord, avem Ducatul Milano, condus de Ludovico Sforza.
Înspre est, avem Republica Veneția.
Înaintăm înspre sud, avem Republica Florența, condusă de...
Familia Medici?
Da. Apoi de la nord înspre est avem Republica Romană,
condusă să marile familii romane.
Într-una dintre ele va intra și sora ta, prin căsătorie.
- Giovanni Sforza? - Da.
Are același nume ca Ducele de Milano.
Sunt veri și au interese similare.
Aici e micuțul oraș Roma, înconjurat de statele papale.
Chiar dacă e mic, puterea lui e mare.
Știi de ce?
Toți regii vor să fie încoronați de papă.
Aici, în sud, e marele Regat Napoli.
Aproape jumătate din cizmă.
Atât Franța cât și Spania revendică de ani buni Regatul Napoli.
Regatul Napoli vrea să-și declare independența...
Așa că...
Papa trebuie să decidă toate aceste revendicări.
- E o mare responsabilitate. - Știu și eu.
Câteodată nici nu pot dormi noaptea.
O să mă căsătoresc cu cine vrei, dacă te ajută să dormi.
Băiatul meu...
Ce flăcău de ispravă ești...
Onorabile Giovanni Sforza, vă întâmpinăm cu cinste în Roma.
Armatele noastre sunt ale dvs.
Ospitalitatea noastră e a dvs.
În curând, și sora noastră va fi a domniei tale.
Armatele Sforza sunt la dispoziția dvs.
Fie că uniunea dintre cele două familii să fie fructuoasă.
Te rog, Doamne...
Vrednice domn,
sunteți de acord s-o luați pe strălucitoarea Lucrezia Borgia,
aici prezentă, pentru a vă fi supusă soție?
Da.
Strălucitoare doamnă,
ești de acord să-l iei pe nobilul lord, Giovanni Sforza,
aici prezent, spre a-ți fi un soț supus?
Da.
Pune-ți cele mai frumoase podoabe, mamă. Îmbracă cea mai frumoasă rochie.
- Vii cu mine. - Unde?
Papa ți-a interzis prezența la nunta fiicei tale.
N-a spus ce poți face după nuntă.
Mi-ar face plăcere să-ți aud vocea, domnul meu.
Vocea?
Da. Singurul cuvânt pe care l-am auzit a fost "da".
Mai știu și alte cuvinte.
Ai auzit de cuvântul "iubire"?
"Iubire"... Am auzit și de ăsta...
Ești tristă, iubirea mea?
Îmi amintesc, Sfinția Voastră, de propria-mi nuntă.
Rezultatul acestei ceremonii... va fi mult mai fericit.
Cu siguranță...
Sper din toată inima.
Mamă, îmi acorzi plăcerea...
Mă însoțești pe mine și pe noii căsătoriți la un passamezzo?
- Nu, Cesare, cred că... - Mi-e teamă că trebuie să insist.
Bănuiesc că și Sfinția Sa, papa, insistă și el.
Gândește-te la Lucrezia, Sfinția Ta. La fericirea ei.
Cu plăcere...
- Lord Sforza. - Dle cardinal...
Mama sfioasei tale mirese, Donna Vanozza Cattaneo.
- Cum îți place noul soț? - Are un vocabular limitat.
Familia Sforza nu e cunoscută pentru abilitățile conversaționale.
Poate-l învăț eu câteva cuvinte noi.
Cum ar fi "tendresse", "amore".
- "Sprezzatura." - Sprezzatura?
Ăsta-i un cuvânt greu.
Am auzit că înseamnă "etalare de grație fără efort".
Nu văd nicio dovadă de "sprezzatura".
Poate o să mă mulțumesc cu bunătatea.
- Mă înșeală cumva ochii? - Pot ochii înșela?
Poate că nu.
Inima te poate înșela, cuvintele te pot înșela.
Putem avea încredere în ceea ce vedem.
Ești cardinal, nu-i așa?
- Cardinalul Cesare Borgia. - Eu sunt Ursula Bonadeo.
- Ești căsătorită? - Da.
- E binecuvântat cu "sprezzatura"? - Sprezzatura?
Din păcate, nu.
E puternic ca un bou. Din păcate, și grația unui bou.
- Cu toate astea, ești legată de el. - Poate mă scapă cineva...
Dacă n-ai fi fost aici, mamă, viitorul meu ar fi fost mereu întunecat.
Te căsătorești fiind binecuvântată cu mult mai multe decât am fost eu.
De-ar fi să devin femeie cu doar jumătate din grația și frumusețea ta...
...chiar și așa, aș fi mândră și fericită.
Ai adus o curvă la nunta surorii tale?
Pardon?
Poate-ar trebui să reformulez.
Ai adus o curtezană spaniolă la nunta surorii tale?
Există răspuns la o asemenea insultă, însă nu aici e locul potrivit.
Poate, altundeva?
Mi-e teamă că poți fi sigur de lucrul ăsta.
Și mai cred că ar trebui să ne părăsești. Acum!
Cu plăcere.
Aerul de aici e infect. Nesănătos...
Mai rău decât la un bordel.
Doamna mea...
Scapă-mă!
Ai tăi sâni sunt mai dulci decât ai nevestei.
Mai spune-mi, dragul meu...
Trebuie ca și sânii soaței să fie dulci, nu?
Mai degrabă sărut o nucă, decât sânii ei.
Nu mai spune?
O să plătești cu vârf și îndesat pentru ce mi-ai făcut!
A trecut de ora ei de culcare.
- Tată, o iubești pe mama? - O iubesc când e departe de mine.
Te duci la culcare? Noapte bună.
Iar când se apropie de tine?
Tânjesc după o moarte în familia asta.
Bravo!
Mai vrem!
Dumnezeule, ai tăi sâni sunt mai dulci decât ai nevestei.
Sunt pregătit de culcare.
- Noapte bună! - Noapte bună.
- Mai doriți vin? - Te rog.
Soția ta doarme.
Așa e.
Ar trebui s-o lași să se odihnească.
A fost o zi lungă pentru o fată atât de tânără.
E destul timp pentru...
...desfătări.
Așa e.
- Sper c-ați dormit bine, doamnă. - Ca un prunc, domnul meu.
Ca un prunc... Nici nu mă-ndoiesc.
- Stăpâne. - Ce fac câinii?
Nerăbdători să vâneze.
Nu-i hrăni. Mâine-i vreau înfometați.
Stăpână...
Mulțumesc...
Sticluța aceea mică.
Cea roșie. Toarn-o în apă.
Îmi catifelează pielea.
- Giulia mi-a spus. - Giulia?
Farnese. O femeie frumoasă din Roma.
Ai auzit de ea?
Mâinile soțului meu... Vor fi catifelate?
Sunt aspre, stăpână. Eu așa le-am simțit.
Aspre?
- Le-ai simțit? - Când mă bate.
Aspru, stăpână.
Nu vor mai fi bătăi, acum că eu sunt stăpână.
Ți-ai dorit cuvinte. Am și așa ceva...
Cuvinte pentru ce, domnul meu?
Pentru acea nuntă Borgia.
O farsă. O batjocură...
O rușine.
O umilință publică.
Acum suntem căsătoriți.
Nu!
Traducerea și adaptarea: Ionuț666 & Shadow
www.niftyteam.ro